Tidigare i "Stargate SG-1":
Äntligen har du atertagit din rättmätiga ställning som förste primat.
- Apophis är död. - Gudar kan inte dödas.
Du har fatt tillbaka hans kropp. Sinnet kommer kanske inte lika lätt.
Trevligt att se dig.
- Detsamma. - Du ser ut att ma bra.
Glöm hur jag ser ut.
Ryggen är förstörd, knäet är väck. Curling är uteslutet.
- Du? - Jag är frisk igen.
Jag har hört det.
Välkommen tillbaka.
Jag svär min trohet, och ber er förlata förbundet med Apophis.
Du satt ju illa till eftersom du var död.
Sarkofagens makt fick mig att tro att Apophis var min gud.
Det gör sarkofager.
- Doktorn övertygade mig om motsatsen. - Du övertygade dig själv.
Jag pekade bara pa nagot du redan visste.
För skojs skull,
skulle jag vilja höra dig säga det högt.
Att Apophis är en falsk gud? Att goa'ulderna bara är parasiter?
Just det.
Jag hoppas att en dag fa er att lita pa mig igen, O'Neill,
och att ater kunna inga i er styrka, general Hammond.
Vad tror ni?
Efter dig.
- Hej, gamle vän. - Mäster Bra'tac. Det var länge sedan.
Det stämmer. Dina vänner pa jorden arbetade hart för att fa hit mig.
Han lurar er.
Teal'c.
Vad gör du?
Vill Teal'c inte höra sanningen i ord maste han lära sig pa ett annat vis.
Var enda möjlighet.
CHEYENNE BERGSANLÄGGNING
- Innan vi fortsätter... - Vi slösar tid.
Förklara för mig vad du vill uppna genom att ta bort Teal'cs symbiot.
Jag hoppas kunna rädda honom.
- Genom att döda honom? - Om det behövs.
Jag tror vi har olika uppfattningar om ordet "rädda".
Vill du att han fortsätter tillbe en falsk gud, spotta och fräsa?
Nej...
- Det kan finnas andra metoder. - Jag har sett era metoder.
Ni underskattar makten Apophis har över Teal'cs hjärta.
Längre fram kommer ni bli tvingade att lasa in honom.
Han är en alltför farlig fiende att ha mitt ibland er.
- M'al Sharrans rit är det enda sättet. - Sista riten?
För att rädda Teal'cs själ maste vi först föra honom till dödens tröskel.
Pa Chulak sägs det att da en krigare dör,
kommer hans erfarenheter skölja över honom som en vag.
Livet passerar revy. Vi har ett liknande...
Och vart kommer vi med det?
Via feber och hallucination aterupplever han sin sanna väg,
begravd under lögnen.
Har du gjort det här förr?
Tva ganger under mina 137 ar.
Och du vet att det fungerar?
Ingen av jaffaerna ägde styrkan att vända ater fran stupet,
men jag vet att de dog fria.
Teal'c skulle inte heller fraga efter mer. Jag är skyldig honom det.
Är ni?
TRÖSKELN
Han är bara tidvis vid medvetande.
Temperaturen stiger, blodtrycket sjunker.
Immunförsvaret är nästan borta. Ger vi honom inte symbioten snart...
- Gör ingenting. - Det kan jag inte.
Bra'tac förklarade varför. Hammond har gett klartecken.
Jag förstar. Da ska jag ta upp saken med honom.
Anser du dig vara Teal'cs vän?
Givetvis.
Stanna da.
När tiden är inne kan han behöva din hjälp för att hitta tillbaka till oss.
Kan du höra mig, min vän?
- Var är din gud nu? - Han kommer.
Det tror jag knappast.
Vi har gatt igenom det här nagra ganger, men ifall du inte hörde det,
sa är jag 100 procent säker pa...
99 procent säker pa att Apophis är död.
Han har lurat dig,
just som jag lurat dig i alla ar, da jag latsades tjäna taurierna.
Jag har aldrig övergett lord Apophis, och kommer aldrig göra det.
Sa medan du räddade världen och dödade goa'ulder...
- Täckmantel. - Jag fattar.
Du kan ta mitt liv, men aldrig lojaliteten mot min gud.
Jag dör i hans namn.
- Jag dör för dig, min herre. - Nog.
- Känner du mig? - Du är shol'va.
En gang var jag förste primat, lydig tjänare at din Apophis.
Du var min lärjunge.
Minns du?
Det var ärorikt.
I aratal slogs vi sida vid sida.
- I strid. - I hans namn.
Min herre Apophis.
Min herre Apophis, er fiende är besegrad.
Segern är er.
Sta upp.
Ni har arbetat väl och förtjänar min tacksamhet.
Ni hedrar mig.
Med skicklighet och förslagenhet
hedrade främst dessa tre ert namn i strid.
- Berätta om den här. - Han kallas Teal'c.
Min lärjunge och, med din tillatelse, min efterföljare.
Vem är din far?
- Han är son till... - Lat honom tala.
Om han ska bli förste primat maste jag veta att han äger en tunga.
Min far var Ro'nak, Cronus förste primat,
mördad da han förlorade ett oövervinnerligt slag.
Min familj bannlystes till Chulak.
Han svek sin gud.
Det gjorde han inte.
Herre, jag säger bara sanningen.
Slaget kunde inte ha vunnits.
Din far borde ha dött i försöket.
- Han var feg. - Herre, min far var inte feg.
Vad var det?
Ett minne. Det första av manga.
Han maste lida svart. Lat mig atminstone...
Lidande är vad vi söker.
Teal'cs väg kantades av smärta.
- Han maste ta den vägen för att na oss. - Just nu är han medvetslös.
- Sa mycket bättre. - Sa mycket bättre?
Det är hans undermedvetna vi maste na.
Jag vet att mina sätt är okända för er,
men jag har känt Teal'c längre än ni levt. Jag har färdats samma väg.
Ni förstar inte mörkret i hans hjärta pa samma sätt som jag.
Lita pa mig.
Allihop.
- Det gör vi. - Vad du än behöver.
Just nu maste jag meditera.
Riten kommer ta en stor del av natten, och jag är trött efter min langa resa.
Stanna hos honom, tala med honom.
- Han kan inte höra oss... - Kanske inte i sinnet.
Men i hjärtat. Även i tystnaden känner han er närvaro,
och era ord tvingar honom att minnas.
Utmana honom da han gör det. Ifragasätt hans tro.
Utan sin symbiot
kommer han inte kunna motsta logik.
Carter, kan du ta Bra'tac till VIP-rummet?
Ja, sir.
Jag hoppas du förstar hur svart det är för oss
att bara se pa när Teal'c lider, speciellt för Dr Fraiser.
Människor hänger upp sig pa lidande.
Vi tycker inte om tortyr heller.
Den värsta tortyren vore att lämna honom som han är.
Teal'c är stark, starkare än jag.
Du är den piggaste 137-aringen jag känner.
Kanske det, men jag närmar mig slutet.
Det blir allt svarare att meditera.
Symbioten jag bär inom mig mognar om tva ar.
Den blir min sista.
Varför?
Även om jag kunde fa tag pa en, skulle den nya symbioten stöta bort mig.
Sa dör gamla krigare.
Kanske vi kan hjälpa dig.
Ett liv för livets egen skull betyder inget, varken för mig eller Teal'c.
- Förstar du? - Jag tror det.
Antingen atervänder han som den vi känner,
eller sa atervänder han inte.
Vill du börja?
Visst.
- Jag gör det. - Okej.
Förklara det en gang till.
Du tror att sedan du släppte oss ur fängelset pa Chulak
sa har du tjänat Apophis?
Jag maste säga, som din bästa vän i den här världen,
det later inte klokt.
Det skulle göra dig till den
mest ineffektiva dubbelagenten i dubbelagenternas historia.
Va'lar.
- Vad? - Va'lar.
- Mar du bra?
Jag träffade honom. Jag talade med honom.
Med Apophis? Du fick audiens?
Som tack för mina insatser i strid.
Som tack? Da de förde hit dig var du väldigt svag.
- Han straffade mig. - Da maste du svikit honom.
Denna dag slog jag ner hundra av Apophis fiender.
Du kämpade väl. Ingen skulle säga annat.
Men han är en gud, och sviker du honom
genom att skona ett enda liv, vet han det.
Det var inte för striden. Vilken gud straffar en son för att han älskar sin far?
- Din gud. - Ja, men...
- Ifragasätt aldrig det igen. - Tyst!
Idag tjänade du Apophis väl i strid.
Tjäna honom väl igen imorgon sa kan du fa leva ännu en dag.
"Valar. " Är det vad han sa?
- Jag tyckte han sa "velour". - Velour? Som i tyg?
- Ja. - Varför skulle han säga det?
- Varför säga "valar"? - Vet inte.
Va'lar var min vän.
- Vad? - Teal'c.
O'Neill.
Vad händer? Varför är jag fastbunden?
De sista veckorna har du försökt döda alla.
Jag skulle aldrig skada er.
M'al Sharrans rit har lyckats. Släpp loss mig.
Visst. Bra försök, men, nej.
Jag är inte din fiende. Vi är bröder, Daniel Jackson.
Berätta om Va'lar.
Jag har inte hört namnet pa manga ar.
Jag tränade med honom under Bra'tac. Vi var Apophis personliga vakt.
Ger ni inte tillbaka min symbiot dör jag.
Vad hände med honom?
Han svek sin gud.
Sin gud?
Du menar det där
idiotiska tramsklädda ormhuvudet?
Senast pa var lista med döda värstingar?
Hans hjärta slar dubbelt sa fort.
Det där förstod jag.
Tror ni inte jag vet vad ni gör med mig?
- Det hoppas vi. - Ingen jaffa kan överleva Sharrans rit.
Ni later Bra'tac döda mig.
- Var är han? Var är du? - Trycket kraschar. Dags för dropp.
Var är du? Är du rädd att visa dig för mig?
Var är du?
Om jag verkligen var din fiende vore du död.
Det är meningslöst. Jag är inte blind.
I strid maste du använda alla dina sinnen.
- Nu igen. - Du har dött tillräckligt för idag.
Vi börjar om igen imorgon.
Utan den här.
Tror du att du kan vinna en utmaning mot Apophis förste primat?
Jag är den starkare.
Ska jag göra slut pa det här slöseriet med tid?
Eller kommer du lära dig?
- Jag var inte förberedd. - I strid far man inga andra chanser.
Du har öron att höra med och ögon att se med, men du lär dig inte.
Ska jag göra oss bada en tjänst?
Det är mitt val. Vem kan stoppa mig?
- Apophis? - Ja.
Tror du att lord Apophis är övermäktig?
- Han är en gud. - Är han?
I strid räddar dig inte tron.
Allra minst blind tro.
Tro pa din egen styrka och dina sinnen,
annars är du inte till nagon nytta.
Jag tror Jack försökte säga att du är en logisk person.
Och när du säger att du aldrig lämnat Apophis tjänst är det sa totalt ologiskt,
att det gränsar till sanslöshet.
Förstar du inte vad tro innebär?
Jag tror det.
Da borde du veta att min tro pa Apophis inte gar att ifragasätta.
Om du minns mig och Jack,
da maste du minnas att du ifragasatte din tro.
Aldrig.
- Apophis är en gud. - En falsk gud.
En död falsk gud.
Dina ord kan inte ändra pa sanningen.
De är inte mina ord. De är dina.
Du hade fel da - han var inte död - men det spelar ingen roll.
- Lögner. - Vad jag menar är
att du en gang förstod att inte alla goa'ulder kan vara gudar.
Varje symbiot en jaffa bär pa kommer försöka hitta en värd och bli en goa'uld.
Hur kan de alla vara gudar?
Reta mig inte, kvinna.
- Jag vet att du hedrar Bra'tac. - Reta mig inte, sa jag.
Men du maste berätta om hans svek för Apophis.
- Bra'tac är min mästare. - Apophis är din gud.
Om jag vill bli Apophis förste primat, maste jag först hedra Bra'tac.
Du har sett Apophis makt.
Du har sett hans vagnar lyfta fran marken,
- hur han gick genom Chaapa-ai... - Som jag själv.
Förklara hur Ijus fran hans hand kan slunga en krigare över torget.
Det kan jag inte.
Men jag har aldrig sett en större krigare än Bra'tac.
- Da tjänar du tva herrar. - Vad ska jag göra, Drey'auc?
Kom till sängs.
"Kvinna"? Kallade han mig kvinna?
Jag tror det.
Är han medvetslös ännu?
Av och till. Han yrar givetvis.
- Hur är det med junior? - Symbioten mar bra.
Men jag vet inte vad vi gör om Teal'c dör.
Men det är inte mitt problem. Jag säger upp mig om det gar sa langt.
- Jag vet hur det känns... - Nej. Jag är en doktor.
Det här gar emot mina principer, att sta här och göra ingenting.
Jag tycker inte vi gör ingenting.
Visst.
Hur gar det? Har han sagt nagot?
Han talade lite om tyg.
- Han kallade mig för kvinna. - Sa jag tror det fungerar.
Nagot händer.
Det verkar ta hela natten. Vi borde sitta hos honom i skift.
Visst. Jag kommer tillbaka om ett par timmar. Daniel, du är efter mig.
Sen tror jag alla kommer vilja vara här.
Hej Teal'c.
Jag vet inte hur bra jag kommer vara pa det här, men...
Jag antar det viktigaste är att finnas här.
Major Carter.
- Hur kan du lata dem göra det här? - Teal'c...
Jag har ingen lust att dö.
- Du och Dr Fraiser kan rädda mig än. - Du kommer inte dö.
- Jag haller pa att bli mördad. - Vi hjälper dig.
Hjälp mig fly.
- Snälla. - Gud.
Vi vill att du minns.
- Tror du pa en gud? - Det här handlar inte om mig.
Tänk om du skulle straffas för att du älskade din gud som jag älskar min?
- Det är inte samma sak. - Jag kan inte hjälpa vad jag tror.
Du tror pa frihet.
Du tror pa rättvisa, pa att skydda folk fran falska gudar.
Du avskyr allt Apophis var.
Han svek sin gud.
Han svek...
Gud.
Teal'c?
Teal'c.
- Varför är du tillbaka? - Jag maste tala med dig.
- Tala nu. Apophis har tillkallat mig. - Ensam. Snälla.
Slaget gick inte bra. Ras krigare var för manga.
- Ni fick en hel batalj. - Ra sände glidare. Vi blev bombarderade.
Vi blev tvungna att ga i reträtt.
- Enda sättet att spara mannarna. - Och dig själv.
Nej. Jag ska atervända med fler män.
Jag kommer driva bort Ras krigare.
Tala om för honom att jag inte är feg.
Om jag far en chans försöker jag igen.
Ga till ditt kvarter. Vänta pa mig där.
Det hade inte tjänat nagot till att bara kämpa och dö.
Du kanske kommer önska att du hade det.
Min herre, vi tjänar dig.
Vem ledde denna kampanj?
Va'lar av Chulak, herre. En lovande krigare.
Och ända har han atervänt i skam.
Kanske inte i skam, min herre, men som en del i en slug plan:
att atervända i större antal för att krossa fienden.
Va'lar själv skulle vilja ta ledningen.
- Gör han? - Herre, lat mig...
Skulle du gjort detsamma i hans ställe?
- Nej, herre. - Du skulle kämpat i din guds namn?
Ja, herre.
Atervänd da med honom till platsen för hans skam och döda honom.
Ja, herre.
Gräm dig inte för vad du ska göra.
Jag borde ha dött pa slagfältet.
Säg till Apophis att jag dog väl, jag hedrade hans namn.
Sta upp.
Det finns en liten by nagra dagsresor söder om staden.
Du kan finna skydd där. Lat dig inte fangas.
Gör inte detta, inte ens för min skull.
- Han kommer veta. - Det far vi se.
Jag tar hellre mitt straff än lever i visshet om vad han kommer göra med dig.
För din skull maste du det.
Ga nu, och visa dig aldrig här igen.
Han är en gud.
Han kommer veta att du skyddat mig.
Det far vi se.
Ga.
Det är fullbordat.
Du är lovande.
Du stannade inte borta länge.
Och det säger du.
- Du kan ga in där. - Jag vet.
Om Teal'c varit här, hade han sagt att du gör det rätta.
Om han varit här...
Han kommer tillbaka.
Om inte,
kommer Teal'c skickas till en säkerhetsanstalt och isoleras.
Da hans symbiot mognar om nagra ar...
Jag gör inte sa mot honom.
Nej, sir.
Givetvis inte.
Vad star pa?
För tre dagar sedan ledde jag en bataljon
för att aterta en planet som ockuperats av Ras armé.
Apophis gav order om att bränna en by där Ras anhängare fanns.
Gjorde du det?
Ja.
Sov da gott i vetskap om att du tjänat Apophis.
Jag kan inte blunda
utan att se de oskyldiga kvinnor och barn som bodde där.
En jaffa bodde ocksa där.
En krigare vid namn Va'lar.
Nej.
Jag fördrev honom till byn för att skona hans liv,
bara för att ta det ater i min rädsla att Apophis skulle avslöja hemligheten.
Jag prioriterade mitt liv framför en hel by och en god vän.
- Nej. Du hade inget val. - Jag hade ett val.
Vi kommer snart fa en son.
Du maste se till att han har en far.
Var son kommer födas i ett riktigt hem, en gava fran Apophis själv.
Det bästa livet vi kan hoppas pa.
Och varför skäms jag da?
Mäster Bra'tac.
Apophis har utnämnt dig till förste primat.
- Du är inte nöjd. - Nej.
Det finns ingen större heder för en jaffa än att bli förste primat till sin gud.
Du vet lika bra som jag vad en goa'uld är.
Vi latsas, män som du och jag, sa vi kan stiga i rang och privilegium.
Men latsas inte för mig nu.
Du vet sanningen. Kan du se mig i ögonen och säga annat?
I hela mitt liv har du förberett mig pa den här dagen. Varför?
Jag sag tvekan i dig, och visheten inom dig da du höll det för dig själv.
Jag sag dig spela spelet med dem som vill vara gudar.
Om jag inte tror pa honom, hur kan jag tjäna honom?
Det finns inget val. Goa'ulderna är mäktiga.
De har sett till att vi inte kan leva utan dem, kanske för all framtid.
Men de kan inte leva utan jaffaer.
- Vi är den sanna makten. - Jag förstar inte.
Som förste primat kommer makten vara din.
Da Apophis slungar sina arméer i elden kan du mildra hans lust för svärdet.
Pa sa sätt kan du rädda oräkneliga liv just som jag gjort i min tid.
Allt detta mot hans vilja?
Hans vilja kan böjas.
Men inte alltid.
Jag har gjort saker som jag inte kan förlata mig själv för,
och det kommer du ocksa göra.
Män som du och jag har bara tröst i de tidpunkterna.
Vi gör skillnad.
Gör en skillnad.
Där.
Människorna som kom genom Chaapa-ai.
De verkar inte vara sa fantastiska som jag trodde.
Vapnen har annan utformning.
Kanske det, men de är bara tre.
De har nagot mer.
En styrka.
De vet hur frihet känns.
Frihetsdrömmarna kommer vara ditt fall.
- Kanske det. - Be för att de inte valts ut som värdar.
Det är det bästa ödet för dem du kan hoppas pa.
Vad har jag gjort?
Hjärtattack. Hämta vagnen.
- Nu gäller det. - Hämta Bra'tac.
- Jag ger tillbaka symbioten. - Flytta dig.
- Om jag inte ger tillbaka... - Flytta dig.
Annars har lidandet varit förgäves.
Detta är ögonblicket da han maste välja.
Flytta er, Dr Fraiser.
Välj nu.
Atervänd till de som älskar frihet, eller dö i en falsk guds namn.
Välj.
Välj att vara krigaren vi känner.
Avsvärj dig Apophis och atervänd till oss.
Nu eller aldrig.
Välj.
- Okej. - Sätt igang.
Döda resten.
Symbioten är inne.
Ingen förändring.
- Vi väntade för länge. Ladda till 200. - Uppladdning.
Undan.
Ingen puls.
- Ladda 360. Ge mig fem epi. - Uppladdning.
Undan.
Jag kan rädda dessa människor.
Hjälp mig.
Det har manga sagt.
Du är den första som jag trodde kunde göra det.
Jag väljer frihet.
Riten fungerade.
Han har atervänt till oss.
Jag är nyfiken pa om...
- Vad tycker du om...? - Apophis är en falsk gud.
En död falsk gud.
Det räcker för mig. Släpp loss honom.
Tack, doktor. Bra gjort.
Ja, sir. Jag är glad att det fungerade.
- Hej Teal'c. - Major Carter.
Daniel Jackson.
Min vän.
General Hammond.
Än en gang svär jag min trohet till dig och denna världens folk
och ber om tillatelse att atervända till SG-1.
Beviljas.
Översatt av Visiontext: Maud Larsson